Klaus? Posten, Klaus.
Klaus, jag lägger din post här.
Stanna här.
Kom nu!
Vilket jävla liv!
Det var på tiden. Det ska bli färdigt tills i morgon, tror jag.
Festen.
Du... Titta här.
Den kom i går. Vad tycker du?
- Skulle vi ha tagit den andra? - Ja, kanske.
Kom närmare. Jag ser inte ordentligt.
Kan du komma närmare? Jag ser inte ordentligt.
- Du är galen. - Nej, nej, nej!
Veum? Det är Hamre här.
- Jan Egil Haugsrud, säger det dig nåt? - Ja.
Sjutton år. In och ut hos socialen sen han föddes.
Han har skjutit fosterföräldrarna och tagit en granntjej som gisslan.
Han säger att han bara vill prata med dig.
- Ja. - Vi kommer och hämtar dig. Klä på dig.
Mette? Hallå.
Mette, du måste vakna.
- Mette. - Jan Egil... Nej, ni får inte ta honom!
Jan Egil!
Ta honom inte! Jan Egil!
Han sitter 300 meter upp. Han har förskansat sig-
- och hotar att skjuta tjejen om vi kommer närmare.
Han tog ett gevär från gården. Krag- Jørgensen. Lådmagasin, fem skott.
Han sköt nog fosterföräldrarna med det.
- Har du varorna? - Ja.
Få honom att prata och tänka på annat.
Kolla hur det är med flickan.
Sen tar vi över, okej?
Veum!
Varför vill han prata med dig?
Vi är gamla vänner sen innan jag slutade på socialen.
Du slutade inte, du fick sparken.
KI. 14.11. Kolla.
Jan Egil! Det är jag, Varg.
Jag fortsätter uppåt.
Okej?
Jag skjuter dig om du gör nåt! Rör dig inte!
- Du ville ju attjag skulle komma. - Det var inte jag som gjorde det.
De bara låg där när jag kom.
Det var inte jag. Varför tog det sån tid?
Helikoptern - såg du den?
Det varjag, Jan Egil. Det varjag.
Det var blod överallt. Klaus i soffan, och Kari med telefonen i handen...
Jag skulle bara se var han var. Vi brukar gå tillsammans. Han kom inte.
- Gå tillsammans? - Till skolan.
- Hur länge har ni varit här? - Sen Svigård kom med posten vid elva.
- Vi skulle ha väntat. - Vi hade blivit skjutna!
De skjuter dig om du inte lägger ifrån dig vapnet.
Va?!
- Jag vet inte... Vi skulle ha väntat. - Polisen hade inte trott oss.
De skjuter dig om du inte lägger ifrån dig vapnet!
- Du måste tro på honom. - Du tror attjag har gjort det!
- Du är som de andra! - Jag vill hjälpa dig!
Jag vet att du inte har dödat dem!
Jan Egil, vi har känt varandra nästan hela livet.
Harjag nånsin ljugit för dig?
Det är viktigt för mig att få veta. Harjag ljugit för dig?
Harjag det?
Harjag det?!
Har du pratat med mamma?
Nej.
Lugn!
Det var inte han som gjorde det. Släpp honom!
- Fan, Varg! - Släpp.
Du lovade, din jävel!
Han harju överlämnat sig!
- Fan ta dig, Varg! - Ligg stilla.
- Jag vill inte! - Han ärju bara ett barn!
- Han ärju sjutton. - Släpp mig. Det gör ont.
Det är okej.
In med dig. Akta huvudet.
- Vad har hänt med handen? - Är det där nödvändigt?
- Vi har inget val. - Man har alltid ett val.
- Jag lovade att hjälpa honom. - Med vad, att väcka de döda?
- Du tror inte att det var han. - Nej.
Kom, jag ska visa dig nåt.
Hör du!
Klaus Libakk. Var så god.
Först fick han en rejäl omgång. Sen får han en 7 mm i benet-
- och drar sig mot fåtöljen, blir skjuten en gång till i magen.
Han dör av blodförlust efter mindre än tio minuter.
Frun blir skjuten i köket-
- ramlar ned, försöker dra sig undan och får två skott till rätt i bakhuvudet.
Det blir fyra skott totalt.
Antagligen samma gevär som pojken har med sig upp i skogen.
Han sa att de låg här när han kom.
Han tar med sig geväret och lämnar en massa spår...
Sen sitter han i köket hela natten. Han varken ringer eller kallar på hjälp.
- Granntjejen kommer och blir gisslan. - Eller så följde hon med frivilligt.
Han sa till oss att han skulle skjuta henne om vi kom närmare.
När brevbäraren kommer sticker han.
Veum, jag är väldigt ledsen...
...men det ser mörkt ut för honom.
- Kan jag få prata med honom? - Kan inte vi få göra resten själva?
För en gångs skull.
Det går en färja om en halvtimme - ta den.
Ditt påhitt där ute var våld mot tjänsteman.
- Och det är inte bra. - Det är inte bra. Trevlig resa hem.
- Hej, Hans. - Vad har hänt? Är de skjutna?
Båda två. Ja, det ärju ni som har hand om honom. - Hej, Cecilie.
Var är han nu?
- På polisstationen. - Kom.
Kom nu!
- Det var det här han var rädd för. - Att Jan Egil skulle döda nån?
Vi trodde att det skulle hjälpa om han kom bort från stan.
- När kom han hit? - I augusti.
Vi hade inte hittat nåt hem till honom på ett år.
Då dök de här upp. Det verkade så bra.
De hade inga barn, gott om plats och gott om tid.
Och så ber han dig om hjälp. Efter alla dessa år...
Annars, då?
Gift och barn och hela klabbet?
Nej, men jag har flickvän.
Vad bra.
- Du, då? - Det är bra med mig.
Jag blev tillsammans med Hans.
- Du försvann ju. - Jag blev ombedd att gå.
Från jobbet, ja.
Vi får inte träffa honom i kväll. Förhöret fortsätter under kvällen.
Hej. Jag hörde inte helikoptern.
Du känner Hamre. Man får bara skjuts enkel väg.
Vad tycker du, helt ärligt?
Jo...
Den är väldigt... dynamisk.
Det ser ut som ettjävla tivoli. Vi skulle ha tagit den andra.
- Det är väl bara att måla över? - Gör det själv.
Karin?
Jag måste tillbaka.
- I morgon. - Men det här, då? Och festen?
- En gammal klient behöver hjälp. - En gammal klient?
- Kan ingen annan ta över lite? - Han är sjutton år.
Anklagad för dubbelmord.
Varför? Nej, det är inte nödvändigt att fråga om det. Nej, jag väntar.
Den här hittade du inte. Den var gömd på Libakks tomt.
Det är rester av sprit i den, och det är inte kvalitetssprit.
Missade du färjan?
Du kan kolla, det kanske hänger ihop.
Ja, bortsett från en bagatell: Han har erkänt.
Han sa att han dödade dem efter ett gräl.
- Nej. - Fråga inte mig. Ring stationen. Bra.
Du får inte gå in.
Jan Egil? Du sa att de låg där när du kom hem! Du sa det.
Vi har alla bevis. Vi saknade bara erkännandet.
- Sura inte nu. - Ta och kolla dunken.
Lynnig kollega. Kan jag få en analys?
Varg?
- Erkänt? - På grund av ett gräl.
- Känner du tjejen som var på gården? - Silje, ja.
Nej, Varg.
Kom nu.
Hej. Vi vill reda ut några missförstånd med Silje.
Polisen sa att det var klart.
- Det är inget farligt. - De sa att han hade erkänt.
- Vem är han? - En gammal kollega.
- Hej, hej. - Hej.
- Hur är det? - Bra.
Bra. Vad var det som hände där uppe på gården?
- Jag vet inte. - Vet du inte?
- Ni var tillsammans hela dagen. - Han sa att de låg där när han kom.
- Han ville inte ringa polisen. - De skulle tro att han hade gjort det.
- Du kunde ha sagt emot. - Svigård ringde polisen.
Du kunde ha ringt och sagt att det var fel.
- I stället följde du med upp på berget. - Det var för att han var så vild.
Han gick runt med geväret och... jag visste inte vad jag skulle göra.
- Varför ville han dit? - För att visa nåt.
Vad då? Ni var tillsammans i flera timmar.
Han sa bara att han inte hade gjort det.
Det är sant. Han var helt ifrån sig.
- Sålde Klaus Libakk sprit? - Jag vet inte.
- Köpte folk där? - Hur rör det mordet?
Jag förstår inte vad du pratar om.
Såg du om nån kom upp till gården för att köpa smuggelsprit?
Jag vet inte. Det var bara Jan Egil. Han sa att han inte hade gjort det.
- Han sa det hela tiden. - Kan inte ni gå nu? Snälla ni.
Jag är ledsen för det här.
Här är mitt kort, om hon minns nåt mer.
Ja, ja.
- Vem fan är det där? - Jag vet inte.
Han är i alla fall stilig.
Veum? Langeland, Jan Egils försvarare.
Jag hörde om din insats i går. Du känner honom väl sen tidigare?
- Vad händer? - Vi flyttar honom till Bergen.
- Varför det? - Det finns inte mer att hämta här.
Du kan väl bidra med en del om hans bakgrund, sånt som vi kan använda.
- Varför erkände han? - Varför?
Han var på platsen, saknade alibi och tog granntjejen som gisslan.
Vad väntade du dig?
- Tror du det var han? - Jag lät honom välja.
Antingen erkänner du allt nu och satsar på reducerat straff-
- eller så nekar du tills bevisen hopar sig och du döms i alla fall.
- Jan Egil? - Du fattar för fan ingenting!
- Vad är detjag ska fatta? - Fråga inte mig. Du ärju detektiv.
Varg...
Tror du också att han gjorde det?
- Känner du honom? - Inte lika bra som du, tydligen.
Det var dig han frågade efter. Han är väl mer än bara ett fall för dig?
- Vad spelar det för roll nu? - Han kanske inte är skyldig.
Men det är honom polisen har nu. Han har erkänt.
Han hade ett båthus ute på Ankerneset.
- Jan Egil? - Nej, Klaus.
Det var inte hans, han fick bara låna det. Men han var ofta där.
Det som hände förut... Fan, förlåt.
Varg, kom och titta.
- Är det okej? - Ja, ja.
Klaus Libakk sålde smuggelsprit.
Tack ska du ha.
Han har försökt göra sig av med stora mängder plastdunkar vid Ankerneset.
- Jag ska be polisen titta på det. - Bra.
Jag försöker sluta.
- Med vad då? - Med nånting.
- Är du inte ens lite nyfiken? - Jag är alltid väldigt nyfiken.
Men det här var på tapeten för många år sen.
Smugglingen organiserades från Bergen. Det var portugisisk sprit.
Klaus kanske var inblandad, men spriten har nog inte med mordet att göra.
- Varför inte? - Alla tekniska spår leder till killen.
Han var kapabel att göra det, han hade mordvapnet och han erkände.
Jan Egil, kom ut!
Och om han ljuger?
- Varför skulle han göra det? - Har du träffat hans advokat?
Erkännandet kommer att tas tillbaka. Det håller inte i rätten.
Det håller nog.
- Han är inte typen som mördar. - Nej, du är säker på det.
Men det du tycker håller dåligt i rätten.
Okej, ge mig plastbiten, så ska jag skicka nån som kan titta på den.
- Är du lycklig nu? - Ja, ja. Nu är jag lycklig.
Jan Egil, nu kommer vi in.
Vad fan?!
Tack.
Den låg på tio meter, rakt ut här.
Operationscentralen vill prata med dig.
Han har simmat i land.
En bilist såg honom vid Skarsnes. Vi skickar två bilar i motsatt riktning.
Veum!
Du rör honom inte. Veum!
- Vet du var mamman bor? - Ja.
- Vi har inte setts på flera år. - Han frågade efter henne på berget.
Han ville inte träffa henne. Jag föreslog det, men han vägrade.
Han sa han att inte ville ha med henne att göra.
Ja.
- Det är jag. - Var är du?
- Har han ringt? Vad sa han? - Att han måste prata med dig.
- Be honom ringa mig igen. - Var är du?
Cecilie brukade kalla det här för favelan.
Hur är det med er?
Vi har inte pratat på ett tag.
- Jag trodde att ni var tillsammans. - Det var ett tag sen.
Det var dig hon ville ha.
Jag tar hand om det här.
Hej. Ursäkta att vi kommer så sent. Det här är Veum.
Hej.
- Kan vi komma in? - Han är inte här.
Det tar bara ett par minuter.
Jag hörde det på radion. Omhändertagen pojke i Randsfjorden, sjutton år.
- Har han kontaktat dig? - Nej.
- Varför skulle han det? - För att han har rymt.
- Har han ringt? - Nej.
- Är du säker? - Jag vet när nån ringer.
Det var du, eller hur? Du och den där kvinnan.
- Vet du var han är? - Nej, men jag hade inte sagt nåt ändå.
- Varför inte? - Han hade nog sina skäl. - Det var du!
Ni tog honom ur händerna på mig!
- Vi ansåg inte att du var kapabel... - Ni tog mitt enda barn ifrån mig!
Om du hade haft egna barn hade du tänkt på det du gjorde varje dag!
Hur feg, slug, kall och jävlig får man vara?
Det är sexton år sen, och vi gjorde rätt.
Hon fick otaliga chanser att visa att hon kunde ta hand om pojken.
- Men hon klarade det inte. - Nej.
Du undrar fortfarande om du gjorde rätt.
Så ärjobbet.
Du lämnade det i rättan tid enligt mig.
Fan...
Jannicke.
Det är tredje gången på en månad. En starkare variant av GHB.
Nåt har väl förändrats sen du slutade.
- Håller Jan Egil på med GHB? - Nej, jag tror inte det.
Finns det nåt kvar? Finns det kvar?
Ge det till mig.
Ge det till mig nu!
Va?
Det är vår Jannicke som är död. Fattar ni det?
- Vi hörs. - Var har ni köpt det här?
Vem är det som säljer det?
Svara, då. Vem är det som säljer det?
Gå inte! Svara mig. Vem är det ni köper det här av?
Jävla idioter!
- Hej. - Du har väl inte glömt?
Det är många här som vill träffa dig. När tror du att du?
Jag kommer snart.
Varg?
Nej, jag kan inte numret.
Vi tar det sen. Hämta mig vid tiotiden, så tar vi det då.
Jag måste lägga på. Batteriet är dåligt. Hej då.
Hej.
Jag har saknat dig.
- Det blev ju jättefint. - Du fick mig nästan att måla över den!
Ska jag hämta en kall öl till dig? Kom. Det är många du ska hälsa på.
- Hamre på väg hem. - Hur låg Libakks telefon?
Kan vi ta det i morgon? Jag är på väg hem.
- Har du inte lagt dig? - Jag är död. Skicka inga blommor.
- Skriv upp övertiden. - Det är mer än du kan göra.
Fint att du bryr dig om min ekonomi, men jag klarar mig.
- Telefonen hängde på väggen. - Jan Egil sa att den låg på golvet.
- I fru Libakks hand. - Nej.
- Han sa det. - Han sa att han var oskyldig också.
- Vem var den senast uppringda? - Han ringde inte efter hjälp.
Han gjorde helt enkelt inte ett skit. Sen dök tjejen upp.
Vem var den senast uppringda?
En Terje Hammersten.
Har vi några bilar i centrum?
Vi har inga bilar i centrum. Bra.
Nej!
Jan Egil?
Jan Egil!
Han dödades antagligen med sin egen revolver, en.45-kalibrig med licens.
- Du såg ju vapenskåpet. - Ja.
- Men du kunde inte vänta? - Ni kom ju aldrig.
Vem var han?
Terje Hammersten. In och ut de senaste femton åren.
Våld, hot, stöld, smuggling.
Han kände Klaus Libakk. De sålde sprit ihop.
Fallet avskrevs på grund av bristande bevis. Dåligt polisarbete. Håll käften.
Jag har inte sagt nåt. Var Hammersten på gården när morden begicks?
Nej. Han sågs på Skipperstua i sällskap av ett ölglas samtidigt med mordet.
- Men han blev uppringd. - Nån ringde till hans fasta telefon.
- Det var ungefär när morden begicks. - Den som ringde fick inte tag på honom.
Dunkarna som du hittade på Ankerneset innehöll inte sprit.
Det var gammahydroxybutyrat. Säger det dig nåt?
- GHB. - "Tivolisyra".
Det låterju underhållande, men folk dör av det.
Varför gjorde sig Klaus Libakk av med det?
- Plötsligt påkommet dåligt samvete. - Ja, det kan hända.
Men varför har pojken ihjäl alla som har med saken att göra?
- Det är du som är polis. - Ja.
Jan Egil Haugsrud, eller hur?
Jag sökte lite när gästerna hade gått. Ingen solskenshistoria precis.
Hans pappa dog innan han föddes. Mamman gick på heroin.
Var det då socialen kallades in?
Han har säkert varit i minst... tjugo fosterhem genom åren.
- Varför det? - Ingen klarar av honom särskilt länge.
Visa nu. Kasta ut. Visa hur bra du är.
Titta här.
- Varjag dålig? - Ja.
Va? Hur dålig är jag?
- Dålig! - Är jag dålig? Vad säger du?
Allt är som det ska.
Hej. Jag knackade på, men ingen hörde mig.
Ursäkta, jag heter Cecilie och är gammal kollega till Varg. Hej.
- Hej. Karin. Ska jag väcka honom? - Nej, det går bra. Jag kan göra det.
Varg?
Hej. Jag försökte ringa, men ingen svarade.
Jag tror attjag vet var han är.
- Minns du stugan som vi använde? - Kaffe?
Nej tack. - En granne såg att det lyste där i går kväll.
Han gick dit i dag, men ingen öppnade.
- Har du pratat med Hans? - Jag får inte tag på honom.
Hej då.
Jag tror attjag vet var Jan Egil är.
Kör försiktigt.
Jan Egil!
- Han var död när jag kom! - Varför var du på gården?
Han ringde mig.
- Det håller inte. - Han lämnade meddelande på svararen.
Titta här. Ta den, då.
Jan Egil, det är Terje. Jag har nåt jag vill visa dig.
Det är jävligt viktigt.
- När jag kom var han skjuten. - Varför erkände du morden på Libakk?
De sa att de hade bevis. Advokaten sa attjag skulle få mildare straff.
Han babblade om hur många årjag skulle få. Han ville veta var varorna var.
Det var det enda han frågade om. Han sa attjag måste veta...
Jan Egil. Vilka varor?
Tio liter koncentrat.
- GHB? - Ja.
- Vet du var det är? - Nej.
Klaus och Terje skulle bli rika, men de visste inte attjag lyssnade.
- Hej, det är jag. Jag har ett namn. - Herregud, Varg...
Jag har hittat Jan Egil ute vid Ringevik.
- Varför ringer du inte till polisen? - Jens Langeland, advokat.
Kan du se om det finns nåt samband mellan honom och en Terje Hammersten?
Karin?
Vet du, Varg? Det har inte varit lätt att få dig att flytta ihop med mig.
Jag vet attjag kan vara svår.
Men nu fattar jag ingenting. Du sitter där ute med ditt ex från socialen.
- Det är många år sen. - Det är okej.
Men du har engagerat dig för mycket.
- Jag kommer snart. - Jag kollar upp det.
Karin? Du är underbar.
- Var har du gjort av Citroënen? - Den dog.
- Jag kunde ha tittat på den. - Ja, men den dog.
Jag fixade Klaus traktor också. Växeln hängde sig, och den läckte olja.
Det blir dyrt med verkstad.
Du sa att fru Libakk hade telefonen i handen. Polisen hittade den på väggen.
Jag hängde den där. Jag tänkte ringa polisen.
Men du ändrade dig?
Jag visste inte att du har så liten att du måste köpa en så stor.
- Var det så smart? - Vi får se.
Var är nycklarna?
I bilen.
De borde inte ligga i bilen.
Spela kort?
Har du råd med det?
All in.
Syna floppen. Har du kungen? Har du det?
Titta, vad jag hittade.
Minns du det? Du var fem år ungefär.
- Är det ett flygplan? - En båt.
- En båt? En båt med vingar? - Det är åror.
Okej, en båt med åror uppe i himlen. Och propeller.
- Det är en påhängsmotor! - Påhängsmotor?
Fan! Vi varju inte färdiga. Vad gör du? Jag hade ju kungen. Stanna!
Han somnade på en gång.
Titta, vad jag hittade.
Jag som försöker sluta.
- Med vad då? - Med allt.
Har du aldrig funderat på att börja på socialen igen?
- Jo. - Men?
- Jag kom på bättre tankar. - Hur då?
Det härjobbet är också meningsfullt.
Försäkringsfall... arvsuppgörelser, otrohet...
Otrohet?
Nakenhet, tårar och bilder. Ju rikare man blir, desto mer knullar man runt.
- Och då ringer de till dig? - Ja.
- Betalar de bra? - De betalar merju sämre de mår.
Är du och Hans tillsammans?
Nej.
Vi var det, men det gick inte. Pratade jag med en man blev han helt...
Vet han att vi är här?
Nej.
- Ja? - Hej, det är Karin. Lyssna nu.
Langeland har försvarat Hammersten i ett antal fall.
Det första fallet var redan -92, sen har det gått slag i slag.
Våld, hot, sprit, haschdomar.
Langeland själv har varit misstänkt för att ha förvarat knarkpengar.
Men anklagelserna lades ner på grund av bristande bevis.
Tack, Karin.
Du kommer väl tillbaka?
Det är så jävla dumt...
Veum.
Vad menade du med att fråga Jan Egil om varor och pengar som Klaus hade?
Hammersten, varorna, Klaus... Det handlade om stora pengar.
Vad menade du med att fråga Jan Egil?
- Vad menade du med att fråga? - Vad håller du på med?!
- Jens! - Gå in igen!
Jag vet inte vad du pratar om.
Vet inte...
Du frågade Jan Egil var varorna och pengarna var gömda.
- Okej, det var Hammersten som... - Som?
Det var bara nåt som Hammersten sa.
Libakk satt på ett stort lager efter det förra jobbet.
Jag trodde att Jan Egil var inblandad. Han måste ha vetat vad de gjorde.
- Spriten. - Varför berättade du inte för polisen?
Jag ville att Jan Egil skulle erkänna och ta på sig hela skulden.
Det var inte sprit, utan GHB. Visste du inte det heller?
Nej.
Försökte du övertala Jan Egil att säga var det var så du kunde sälja det?
Jag ville bara veta var det var, så jag kunde förstöra det.
Jag tror att du ljuger.
Tänk om pojken är oskyldig.
Polis, stilla!
Det är klart att det är han som har gjort det.
Vad är det nu, då?
Han visste om att Libakk och Hammersten hade gömt GHB.
Han kände till det hela tiden.
Och då är det bara att gå in och spöa upp honom? Herregud!
- Folk börjar snart tro att vi är ihop. - Det kan du väl leva med?
Jag undrar om vi har lite olika humor.
Hur fick du veta det här med Langeland?
Om du vet var pojken är, så är jag intresserad.
Låter du honom gå?
Vet du inte vad han just har gjort?
Jo.
- Du... vad har vi för folk. - Nästan inga. Det är sent.
Se vad du kan skrapa ihop. Jag vill veta vart han åker.
- Hallå. - Hej. Var är han?
Han sover.
Det stämde. Advokaten frågade Jan Egil om varor och pengar.
- Jag kan berätta mer sen. - Är du på väg hit?
- Jag måste prata med Hans först. - Du...
Du berättar väl inget om... det som hände mellan oss?
Det finns inget att berätta.
Hej.
- GHB? - Ja.
Vi hade tur och fick veta det tidigt den här gången.
Nu måste jag prata med föräldrarna. Du vet hur det är.
Jo, men det fanns inte GHB på den tiden.
Med en överdos så kvävs du. Kan du tänka dig en värre död?
Hon är fjorton år!
Du, Hans?
Nämnde Jan Egil varor eller pengar som Klaus och Hammersten satt på?
- Vad då för varor? - GHB.
Nej. Vad har han sagt?
Att det inte var han som gjorde det. Men jag tror han vet var GHB: N finns.
Hans mamma var hos Hammersten innan han dödades.
Okej.
Ge mig en timme till att avsluta det här, så...
Tack.
Ena minuten stod hon där och dansade, sen ramlade hon bara.
Välsigna kvällen. Är du sällskapssjuk?
Du kanske kan hjälpa oss in, så tar vi det lugnt och fint.
- Har han Hammerstens revolver? - Jan Egil har aldrig haft nån revolver.
Jag tänkte väl det. - Då går vi in!
- Hallål Hjälp migl - Flytta på den.
Jag är härl Hallål
Jan Egil!
Han åker mot centrum. Vi skickar en båt, så ses vi allihop.
Om han inte går i land tidigare.
Garnodden vid Askøy. Hans mamma bor i närheten.
- Polisen, operationscentralen. - Mette Haugsrud. Kan du koppla mig?
Jag ska gripa dig sen. Kan du påminna mig om det?
Ja.
- ÄÄr du där? - Du?
Hallå?
Kan du köra lite fortare?
- Mette! - Veum.
- Mette? - Hallå, det är Hamre.
Hej.
Jag har två bilar på södra sidan. De spärrar av centrum.
Det är en kraftig hjärnskakning, men hon överlever.
Vad gör du nu?
Han letade efter nåt.
Kanske samma sak som han sökte efter hos Hammersten.
Telefonen...
Hammersten hade en laddare utan telefon.
Vem var den senast uppringda?
Plugga in den, tack.
Fint, tack ska du ha.
Det där är polisarbete.
Polisarbete?
Du har kommit till Hammerstens telefonsvarare. Lämna ett meddelande.
Terje, han är här. Hör du? Han är här, och han känner till varorna.
- Stillal Rör dig inte. - Åh, herregudl
Åh, herregud...
- Lägg ifrån dig telefonenl - Nejl
Snälla, jag vet inte var de är. Hansl
- Snälla Hansl - Lägg på, annars skjuter jagl
Nejl
- Hej. - Var är Varg?
Han är precis bakom. Vi kom överens om att träffas där borta.
- Jaha, okej. - Kom nu.
Tack ska du ha. Bra.
Bilen kan ha setts i centrum vid halv tio, men inte senare än så.
- Nåt nytt om Jan Egil? - De hittade båten, men inte killen.
Nu finkammar vi centrum. Det är viktigt att vi hittar honom före Hans.
Jan Egil!
Det var flickans mamma. Hon har inte kommit hem och svarar inte på mobilen.
Just det!
Sitt stilla.
- Är du säker på att det var här? - Hur så?
Jag såg att Klaus och Terje grävde ner det här.
Ta upp den.
Varg! Rör dig inte.
- Vad vill du? Vad vill du, Hans? - Stå stilla. Rör dig inte.
Titta här. Det är död i koncentrerad form.
Hur många av våra barn hade det tagit? Hur många föräldrar skulle jag gå till?
Jag försökte prata med Klaus och Terje. De gav mig inget alternativ.
- Du hade gjort likadant. - Nej, jag hade inte gjort likadant.
- Jan Egil, låt mig ta den! - Rör dig inte!
- Han dödade dem, och jag fick skulden! - Lägg ifrån dig revolvern.
Varg, varför skulle jag döda dem? Kan du berätta det för mig?
Han hade ihjäl Klaus och Kari. Jag trivdes här och ville stanna.
Han dödade dem.
- Jan Egil, jag vill bara hjälpa dig. - Du lyssnade inte på mig förra gången.
Alla sa att det varjag som sköt dem. Ni sket i mig, allihop!
- Till och med mamma. - Hon trodde på dig.
- Hon trodde på dig hela tiden. - Det gjorde hon inte.
- Varför skickade hon bort mig, då? - Hon ville inte det.
- Hur vet du det? - Det varjag.
Det varjag.
Det varjag som skickade bort dig.
Jag trodde inte att hon kunde ta hand om dig.
Jag skickade bort dig, Jan Egil.
Det är mitt fel.
Herregud! Varg?
- Hur länge? - Fjorton timmar.
Läkaren sa att du låg efter med sömn, så jag lät dig sova.
- Hur länge har du varit här? - Hela tiden. Vad tror du?
Förlåt.
Karin...
Du lever, så det får du sluta säga.
Jag älskar dig.
Jag vet det.
Jag älskar dig också.
Fan, Varg...
Om jag hade förlorat dig nu... Det hade jag inte klarat.
Ursäkta.
- Jag kommer tillbaka senare. - Cecilie?
Letar du efter...
...den här?
Den är Hans. Jag tänkte att du kanske ville ha den.
Hur mycket visste du?
Jag visste ingenting.
Nej...
Hans blev uppringd precis efter att Jan Egil stack från stugan.
Jag kollade loggen. Samtalet var från dig.
Som tur var dog inte mamman.
Du kanske vill berätta det själv.
För polisen.
För mig var han ingen mördare.
De hade ihjäl barn, Varg. Barn som vi hade ansvar för.
- Du kunde ha gjort samma sak. - Tre människor...
Han dödade tre människor.
Det skulle aldrig jag ha gjort.
Nej.
Gå nu.
- Men, ska inte du? - Det är inte min mamma.